Název SULCOREBUTIA TARATENSIS (Cárd.) Buin. et Donald var.TARATENSIS |   Taxon Sulcorebutia taratensis (Cárdenas) Buining et Donald, Cact. Succ. J. Gr. Brit., 27 : 57, 1965 Rebutia taratensis Cárdenas, Cact. Succ. J. (Amer.), 36 : 26, 1977 Weingartia taratensis (Cárd.) Brandt, Kakt. Orch.-Rundschau, 2 : 68, 1977 Druh byl pojmenován podle svého naleziště, které je v blízkosti města Tarata v Bolivii. |   Popis Tělo odnožující, tmavě zelené až načervenalé, stonky 20-50 mm vysoké, až 35 mm v průměru, s řepovitou spodní části, temeno vpadlé. Žeber 16, spirálovitá, rozložená ve 4-5 mm velké hrboly; areoly asi 6 mm od sebe vzdálené, úzce eliptické, 5 mm dlouhé. Okrajových trnů 13-16, 3-4 mm dlouhé, hřebenovitě uspořádané, štětinovité, sklovitě bílé s tmavohnědou zesílenou bází; středové trny nevyvinuty, vzácně 1, shodný s okrajovými. Květy 40 mm dlouhé, 35 mm široké, lůžko květní s hnědými špičatými šupinami; trubka květní purpurově hnědá, s hnědými šupinami; tyčinky a čnělka bílé; blizna žlutobílá, 5-laločná; vnější okvětní lístky na vnitřní straně tmavěji, na vnější světleji purpurové; okvětní lístky asi 20 mm dlouhé, fialově červené, uvnitř světlejší. Plod 3 mm v průměru, červenohnědý. Semena leskle černá. |   Variety Druh byl později znovu sbírán Rauschem pod sběratelským číslem WR 266. Druh poněkud varíruje v sytosti vybarvení květů, zejména ve vybarvení jícnu. Roku 1968 byla Rauschem popsána S.taratensis var. minima podle sběru WR 196. Tato rostlina, která je nejmenším zástupcem rodu, byla znovu sbírána také Krahnem pod označením Kr 381. |   Výskyt Naleziště druhu je v Bolivii, department Cochabamba, provincie Tarata při cestě do města Tarata k Rio Caine v nadmořské výšce asi 2000 m. |   Pěstování S.taratensis roste dobře na vlastních kořenech. Ve stáří narůstá do větších trsů, které i pravokořenné bohatě kvetou. Lze ji lehce množit vegetativně, odnože snadno zakořeňují. Rovněž množení ze semen není obtížné, i když jako u všech sulkorebucií se semena v nabídkách objevují dosti řídce. S.taratensis je jako všechny ostatní druhy rodu cizosprašná, bez sprášení květů pylem z jiné rostliny se semena vytvářejí jen zcela výjimečně. Roubováním je možno i u tohoto druhu dosáhnout bohatšího kvetení, ale nadměrným růstem a odnožováním je pak setřen původní charakter této pěkné a vděčné miniaturní rostliny. |   Poznámky Druh byl popsán roku 1964 Cárdenasem jako Rebutia , do rodu Sulcorebutia byl přeřazen roku 1965 Buiningem a Donaldem, takže Backebergova rekombinace v Kakteenlexikon roku 1966 byla nadbytečná. W.Rausch přiřazuje druh S.taratensis do příbuzenské skupiny kolem S.verticillacantha a ve svých seznamech jej uvádí jako S.verticillacantha var.taratensis. |   Literatura Backeberg C., Das Kakteenlexikon, p. 417, 1966 Brinkmann K.H., Die Gattung Sulcorebutia, p. 51, 1976 Lindner P., Aztekia, p. 89, 1982 Pilbeam J., Sulcorebutia and Weingartia, p. 83, 1985 |   Autoři Text: Otakar Šída. Foto: Karel Crkal. Vyobrazená rostlina pochází ze sbírky autora snímku. |
| |